Tady máte.
- Určitě nemám čekat? - Ne, díky. Zpátky se projdu.
GEORGE ELMER DENBROUGH NAROZEN 1954 - ZEMŘEL 1960
Georgie.
Jak jsem mohl zapomenout?
Promiň.
Vyber si,
Billy.
Kromě toho posledního.
Ten už je obsazený. Promiň.
Pamatuju si tě.
Jak jsme ti ukázali.
Nebojím se tě.
Rodák z Derry Bill Denbrough AUTOR BESTSELERŮ
TENKÉ LANO - GARGOYLEŮV TANEC BILL DENBROUGH
TRÝZNĚNÍ - ÚSMĚV - ZÁŘENÍ BILL DENBROUGH
- Vím, jak staře vypadám. - Pamatuju si tě jen jako dítě.
Vítej doma, Bille.
Kéž by to bylo za šťastnějších...
Pojď, jdeme ven.
Nepotřeboval jsem tam šířit ještě větší paniku.
- Už jsem to sám zaznamenal. - Aspoň mají lidi starost.
- Možná tím, že jsem už dospělý. - Cítím se tak hloupě.
Moc si toho nepamatuju, ani proč jsem se vrátil.
Kromě Georgieho.
Lepší, že se to nevrací najednou.
- Jaktože ty si to pamatuješ? - Já to nezapomněl.
Podívám se na roh a vidím nás.
"Šťastná sedmička."
Právě mě něco napadlo.
Něco jinýho. Jeden z nás tu bydlel.
Správně.
- Bev! - Na konci ulice.
Byla chudá. Její otec byl školník. Bylo to chudý město.
Jo, pořád je.
Tvůj?
Jsem svobodný, Bille. Víc nepotřebuju.
Je čistý a ještě lépe, zaplacený.
- Máš hlad? - Nejedl jsem, co jsi zavolal.
Rezervoval jsem stůl na večeři.
- Viděl jsi někoho z ostatních? - Ne.
Celé odpoledne mám divný pocit. Dokážu říci, když někdo přijede.
Ještě tu všichni nejsme.
Ne.
Ty taky?
- Ať je to cokoliv, je to mocný. - Na shledání.
Co je?
Tohle snad stimuluje paměťové buňky.
Silver.
Narazil jsem na něj v zastavárně. Něco mi řeklo koupit ho.
Má prázdný kolo, ale to je jediná závada. Teď přijde něco.
Koupil jsem tuhle opravovací sadu na základě impulsu
asi o tři měsíce dřív, než jsem koupil kolo.
To léto nás vedla nějaká síla.
Buď nám přišla na pomoc, nebo jsme ji stvořili. Ale možná,
možná je stále tady.
Jdu se převléknout.
Paramount K PRONÁJMU
Paramount ne, vy pitomci!
Kam mají lidi chodit za kulturou?
ODPOČÍVEJ V POKOJI RICHIE TOZIER
NAROZEN 1950 - ZEMŘEL 1990
- Co si přejete? - Mika Hanlona.
Odešel. Určitě se vrátí.
Dobře.
Posadím se tady a počkám na něho.
No tak, Toziere. Vzpamatuj se.
Vypadal jste, že tohle potřebujete.
Děkuji.
Pro tebe trochu mladá, ne, Richie?
Píp, píp, Richie.
Já nic neslyšel. Neslyšel!
Prosím?
Pojď nahoru, Richie.
Mám pro tebe balónek.
Nechceš balónek?
Co se děje? Jeden balónek nestačí?
Tady máš víc!
Všechno v pořádku?
Poslední šance, Toziere. Vypadni, než se setmí.
Jsi moc starý, abys mě zastavil.
Jste všichni moc staří!
- Řekněte Mikovi, až ho uvidíte... - Promiňte.
Máte prince Alberta v plechovce? Máte?
Raději toho chudáka pusťte ven.
Řekněte Miku Hanlonovi, že jsem musel jít,
že jsem se musel jít umýt.
Řekněte mu to. Řekněte!
Řekněte mu, že ho navštívím.
Vypadni!
Poslední šance. Vypadni!
Vypadni, dokud můžeš.
Promiňte, madam.
Běží vám lednice? Běží?
Tak ji raději chyťte, než vám uteče.
Dobře!
Toro! Toro!
Ty mizero.
Ne ledajaké karty.
- Značka Bicycle. - Vždycky dělaly nejlepší zvuk.
Bille.
Vidím to.
Sleduj tu věc s Millerem.
Derry Vítejte
Co? Cože?
Ztrácíš se mi, Fran.
Zavolám ti z hotelu.
Zastavte tady.
Počkejte na mě.
- Je po tobě, tlusťochu. - Zemřeš!
Za ním!
- Tlusťochu! - Je po tobě!
- Máš to, cvalíku! - Máš to!
- Užíváš si to? - Ahoj, cvalíku.
Seš v pořádku?
Moje koleno.
- Štěstí, že jste měl ten šátek. - Musíš být připraven.
Můžeš si ho nechat.
Myslím, že budu v pořádku.
Drž se, hochu. Z vládneš to.
Bene! Bene Hanscome!
Rád tě zase vidím.
Co jsi dělal celý ty roky?
Nemůžeme se dočkat, až budeš dole s námi.
Jsi v mojí mysli. Jen v mojí mysli.
Nemáte drobné, pane?
Hej, kdo vás tak vyděsil?
Já vám nechtěl ublížit. Ani vás neznám.
Jedeme.
- Derry Inn jste říkal? - Jo.
Vracíte se do dětství?
Něco takového. Jedu pozdravit dávné duchy, znáte to.
HNED SE OTOČ
K čertu. Čas opravdu plyne.
Tady je recept.
- Kolik ti je, hochu? - Jedenáct. Skoro 12.
To jsi dost starý. Pojď se mnou.
Pojď.
Klid, Eddie. Já tě nekousnu.
Tvé problémy pramení z tvé upjatosti a strnulosti.
Vem si například tvé astma.
- Víš, co je placebo, Eddie? - Musím jít.
- Je to voda s trochou kafru. - Ne.
Tvá matka je přesvědčená, že jsi nemocný.
Ty jsi přesvědčen napůl.
Všechno je lež, velká lež! Mám astma. Mám!
Pane?
Váš recept.
Není nic lepšího, než starý dobrý sprej, co?
Děkuji.
Juniore, přines mi doutník.
Víš, že si nemůžeš dát, dědo.
Pane Keene?
Pane Keene.
Dobrý den.
- Máš doutník pro staříka? - Bohužel nemám.
Jsem Eddie Kaspbrak. Syn Soni Kaspbrakové.
A co lékořice?
Vždycky jsem byl závislý na lékořici.
Chtěl jsem vám poděkovat, že jste se mi před léty snažil říci pravdu.
Vypadáš trochu ztrápeně.
- Už půjdu. - Vodnatě.
- Cože? - H2O.
Voda.
Je to jen voda.
Je to v tvé hlavě.
Vzpomínáte si na mě.
Pane Keene...!
Pane Keene?
- Vypadni z Derry, dokud můžeš. - Pane Keene, prosím.
Varuju tě, malý Eddie.
Varuju!
Bábovko!
Žádný doutník.
Vždycky jsem byl závislý na lékořici.
- Promiňte. Hledám pana Marshe. - Marshe?
- Ano. - Žádný Marsh tu nebydlí. Pokud...
- Nemyslíte Alvina Marshe? - Ano, mého otce.
Jsem nerada, že jako cizí vám to musím říci,
ale váš otec je mrtev už pět let.
Ale na zvonku...
"Kersh." Já to četla jako Marsh.
Jsem paní Kershová.
Znala jsem trochu vašeho otce.
- Pojďte dál. Dáme si čaj. - Nemohu.
Můžete a pojďte. Trvám na tom.
Klidně se tu rozhlédněte.
Možná se chcete osvěžit?
Neusnula jste tam? Čaj je na stole.
Čaj.
Čaj bych si dala.
Líbí se mi, jaké to tu máte. Je to jiné. Tak útulné.
Jste tak milá, slečno. Všem mladým hezkým dívkám říkám slečno.
- Neurazte se. - Ne.
Pijte, drahá. Dokud je horký a chutný.
Nedělejte si z toho hlavu, drahá. Já to uklidím.
- Na zvonku bylo Marsh. - Seš-li chytrá, utečeš.
Protože zůstat tady bude horší než smrt. Ostatní dole plují.
Plují.
Mám o tebe starost, Bevvie. Velkou starost.
Útěk ti nepomůže, Bevvie.
Nejsi skutečný. Nejsi skutečný!
Hned, jak jsi mě s ním seznámila, jsem říkal, že je to blbec.
- Nejsi tady, abys urážel Billa. - Jak se mohl opovážit!
Stěžuješ si, co jsme to začali.
Ten už nikdy nebude dělat do filmu.
Kdybys viděl jeho tvář. Bylo to děsivý.
Krize dá odcizený pár dohromady.
Nebo je odtrhne,
- dají-li bohové. - Prosím.
Jen poukazuju na to, že by to byla požehnaná zástěrka.
Můžeš mi dát pár dní?
Budu dělat, že jsem to neslyšel, Audro.
Tvýho idiotskýho manžela můžu nahradit. Tebe ale ne.
Ani nepomysli, že odjedeš, Audro.
Pracovala jsi tvrdě, aby ses vyšplhala.
Vím, že bys to neohrozila, ani nepoškodila náš obchodní vztah.
Nebo když uděláš z přítele nepřítele, ukřižují tě za každou cenu.
Ale o tom teď není třeba mluvit.
Uvidíme se zítra.
Mezinárodní rezervace, prosím.
Ano, ráda bych letenku na příští let do Spojených států.
CHOP SUEY - ČÍNSKÁ KUCHYNĚ
Promiňte. Hledám stůl pana Hanlona.
- Eddie? - Ben?
- Eddie Kaspbrak? - Balík?
- Kde máš ten zbytek? - Pryč, ale nezapomenut. Ahoj, kámo!
Panebože.
Kde je Tozier, nemáš-li slov?
- Ben? - Obávám se, že jo.
- To snad ne. Seš to ty. - Ahoj, Bille.
- Ahoj. - Michaele, panebože.
- Miku, jsi to ty? - Jo, jsem.
- Poslyšte. Kdo chce drink? - Já si dám.
- Co to je? - To je můj pes.
- Já si dám sodu, ano? - To je dobrý.
Ať tě takhle nevidí.
To byla halucinace. V roce 1967 bylo moc srandy. Seber se.
Pracuješ moc tvrdě.
- Hoši. - Já si dám.
Připijme si...
Kdo je plešatý, kdo vrásčitý a kdo už není mezi námi?
Píp, píp, Richie!
- Richie, píp, píp. - Miku, ahoj!
- Kámo. - Ahoj, kámo.
- Jak se máš? - Dobře. A ty?
Beverly.
To je parta hezkých staříků.
Ahoj, krásko.
Richie!
Raději budu chytat tebe, než kohokoliv jiného na světě, Beverly.
Jen jsem vás spatřila a vrátilo se tolik vzpomínek. Jako vlna přílivu.
Miku, do čeho se to ženeme?
- Ahoj, Bev. - Ahoj.
Jsem na tebe tak pyšná.
Kde je...
Jsi v pořádku, Bev?
Ano.
Ne, já...
- Něco jsem viděla. - Já taky.
Bože. Co já jsem viděl v knihovně!
- Byl to Pennywise? - To si piš, že to byl Pennywise.
Už na nás pracuje.
- Možná to znamená, že se bojí. - To.
- To se bojí. - Zatraceně. To!
Pomoz nám vzpomenout si.
Jo, prosím. Protože nevím, o čem to tady mluvíte.
Na moc si nevzpomínám. Když se snažím, zastře se mi to.
Vy jste to necítili?
Jakmile jsem přijel do kraje, spadl mi před oči závoj.
- Možná je to vodou. - Vodou?
Možná je to kanálem.
Je to kyselina z baterie.
- Eddie! - Eddie, dýchej, kámo. Dýchej.
Jsem v pohodě. Teď už vím, kdo je Pennywise:
Vysoký, bílý, červený nos,
asi 75 stop vysoký, pusa plná ostrých zubů...
Ach, Eddie.
Co se sakra děje?
Co se děje?
Omlouvám se.
Byla to jen živá vzpomínka.
Díval jsem se tomu parchantovi přímo do očí.
A zachránil jsi Stanův život. Na to si vzpomínáš?
Jo.
- Teď už jo. - Když mluvíme o Stanovi. Stane?
Kde je jeho královská rovnost?
- Mluvil jsi s ním, že? - Jo, myslím, že přijede.
Měli bychom pokračovat.
Pak mu to řekneme. Mluv ty.
Nevím, jak vy,
ale tohle je poprvé, co jsem tady a cítím se dobře.
No tak. Dáme si drink, ne?
Nechcete se najíst a trochu se uvolnit?
Mluví jako pravý smolař.
- Tak na Klub smolařů. - Dobře.
Na Klub smolařů!
"Ženy?" Kolikrát jsi byl u oltáře, Richie?
Čtyřikrát či pětkrát. Ženy chtějí stále to samé. Bez urážky, Bev.
To se neboj. Vítej ve čtvrtým století.
- A co ty, Bene? Jsi ženatý? - Ne. Vyhnul jsem se tomu.
- A co ty, Eddie? - Já? Chodím s báječnou ženou.
- Kvůli práci nemám čas. - Říkám ti, lepší mrtvý než ženatý.
- Nějaká drobotina, Richie? - O žádný nevím.
- Co ty, Bev? - Cože?
- Jak jsi na tom? - Žiju s... Ne, nejsem vdaná.
Richie, co se stalo s tvými brýlemi?
Mám kontaktní čočky.
Tolikrát jsi je rozbil, že bys
měl mít akcie firmy na lepící pásky.
- Jo, já a Henry Bowers. - Henry Bowers.
Řekněte, že ho porazil vlak a ukončil mu trápení.
Neměl to štěstí. Najdeš ho v Juniper Hills.
Když se přiznal, že zabil všechny děti.
Byl s námi v kanále.
- Ten parchant chtěl zabít Stana. - Všechny!
Když ho vytáhli, měl bílé vlasy.
- Blábolil. - O klaunovi.
- Nikdo mu nevěřil. - Kromě toho, že zabil děti.
- A my jsme nic neřekli. - Ani slovo.
Ale zabijákem byl To.
A my ho zastavili.
Mysleli jsme si to.
JUNIPER HILLS STÁTNÍ NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ
PS YCHIATRIE
Henry.
Henry Bowersi.
Tady, tvrďáku.
Tady.
Jednou jsi mi pomohl. Vzpomínáš?
Honil jsi ty spratky.
Skoro jsi je dostal, malý Henry. Skoro.
Nechceš další šanci?
Musíš se vrátit a dokončit práci.
Musíš zpátky do Derry a všechny je zabít.
Kvůli mně, Henry.
Zabij je všechny, Henry.
Zabij je všechny. Zabij je všechny...
Řeknu vám,
byla to velká psina.
- Ale ráno mi letí letadlo. - Richie?
- Snad neodjíždíš? - Co chceš? Dobrodružství?
Chceš oživit tu starou noční můru?
Mě vynech. Jdu do hotelu.
Vyspím se a ráno odjíždím navždy.
- Richie... - Budu na vás dobře vzpomínat.
Hele, všichni jsme vystrašení.
Možná má pravdu.
Mluvíš-li o návratu do kanálu...
My nevíme, o čem mluvíme.
Ať nám Mike něco řekne, než se rozejdeme. Chceme toho tolik?
Já jen říkám, že jdu spát!
Proč neprokážeme trochu laskavosti!
To nic. Když chce jít, ať jde.
Přijeli jsme se na základě slibu.
Všichni jsme složili slib.
Ať odsud odejdeme kamkoliv,
nedělám si naděje.
- Dobře řečeno. - To nic. Je o to postaráno.
- To ne. - To nemůžeš.
Prostě to tak je.
Tak dobře. Přípitek na Michaela Hanlona,
bez kterého by nic z toho nebylo nutné. Čtu svůj osud.
"Sežere tě velká zákeřná příšera. Hezký den."
Jen klid.
Co je? Co se děje?
Něco se děje?
Měl astmatický záchvat. Už je mu lépe.
Ne, mnohem lépe.
Děkuji.
Všechno bylo v pořádku?
- Naprosto. - Fajn.
Děkuji, Rose.
Už se mi moc nechce spát.
Vypadneme odsud.
Je to dům Urisů? Je tam Stan?
Tady starý přítel Mike Hanlon.
Co budeme teď dělat?
Žádný problém. Trochu mýdla a práce to vyčistí.
Proč jsme jediní, kdo to vidí?
Teď jsi mě zaskočil. Zeptáme se pana zasvěceného. Miku?
Michaele!
- Garcon! - Počkejte. Haló, Stane?
Je to dům Urisů? Snažím se sehnat Stana.
Řekni mu, že je mrtvý muž! My všichni ostatní jsme přijeli.
To pasuje k tvým vlasům. Řekl ti někdo...
Pochází někdo odjinud?
Já přiletěl z L.A. A zadní část mám unavenou.
Dnes jsme v ráži.
Je skvělý být v Derry a dýchat místní vzduch.
Nikdy v životě jsem necítil tolik lásky.
Dám vaše jména na vánoční přání.
Ne. Tamhle Denbrougha, jeho si dám zarámovat.
Toho mám rád. Je jako brácha, kterýho jsem neměl.
Je brácha, kterýho jsem neměl!
Píp, píp, Richie. Stane?
Děkuji.
Stan je mrtvý.
Podřezal si ve vaně zápěstí. Hned poté, co jsem mu volal.
Stan byl poslední, kdo to v létě viděl. Pamatujete?
Celé léto říkal: "To prostě není empiricky možné."
Vidět klauna pro něho nebylo skutečné. Nic nebylo.
Až jedno srpnově odpoledne.
Jel jsem ulicí Chestnut
a viděl Stana utíkat, jako by ho něco pronásledovalo.
Jeď!
Hyje, Silvere! Jeď!
Nemůžu říci, že jsem něco viděl. Stan to viděl.
Šlapal jsem rychle.
Já nechtěl vidět nic, ať to bylo cokoliv.
Trvalo hodiny, než mi řekl, co se stalo.
Prý byl v Lampkinově parku u ptačího napájítka a pozoroval ptáky.
Jako dobrý skaut.
Vzpomínáte, říkal tomu evidence ptáků.
Stane...
Stane!
Říkal, že nechtěl jít do toho domu,
ale ten hlas na něho stále šeptal.
Přirozeně si Stan myslel, že to má racionální vysvětlení.
Haló?
Stanley.
Jo?
Jsem tady.
Byl v pasti.
Držel před sebou atlas ptáků
a říkal jména ptáků, na kterě si vzpomněl.
Pěnkava obecná, tetřev kropenatý, žluva baltimorská,
volavka bílá, datel obecný, drozd hnědý.
Drozd hnědý.
V den, co jsme vešli do kanálu, Stan to viděl.
Tváří v tvář.
Ne klauna. Ale to, co se skrývalo za ním.
Běžel za mnou do školy.
A řekl: "Viděl jsem to, Eddie.
Hleděl jsem přímo do..."
Nějaký paprsky.
"Hleděl jsem přímo do smrtících paprsků."
Pak řekl a až doteď jsem o tom nepřemýšlel, ale přísahám, že řekl:
"Hleděl jsem do smrtících paprsků
- a chtěl jsem tam být." - Smrtící paprsky.
Potřebuju drink.
Já taky.
- Něco tu mám. Ještě někdo? - Jo.
Promiňte, jdu pozdě. Kdopak tu je?
Billy!
Richie, jsi ještě tady?
Hezkej nos. Nikdo by to nepoznal.
Balík! Přibíráš na váze?
Bevvie, táta nemá starosti. Líbí se mu, jaké si vybíráš muže.
Co tvůj sexuální život?
Jaký je?
Miku, tys nás sem pozval.
Jen tak nás můžeš vidět, protože bys nikdy neopustil město.
Já to dokázal. Jsem ve smrtících paprscích.
Je pravda, co říkají. Všichni tam plujeme. A vy budete taky.
Vlastně všichni plují! Všichni plují!
Panebože!
Můj bože.
Nevím jak vám, ale mně je tady z toho zle!
Budu poslouchat cokoliv, ale mohli bychom to dělat jinde? Prosím.
Dobře. Tak mi pomozte s tímhle.
Bille, co je to?
"On... bouchá..."
"Bouchá pěstmi do kůlu a stále tvrdí, že vidí duchy."
- To je tu napsáno znovu a znovu. - To mi dala máma,
abych si to říkal,
že mi to pomůže přestat koktat.
Bez urážky. Nepomáhá to.
Pojďme odsud. Co vy na to?
Henry.
Tady dole, Henry.
Belchi? Co tam děláš?
Máš nějakej problém a potřebuješ pomoc, Henry?
Hodný hoch.
Nemusíš mluvit. Slyším tě, když myslíš.
Oni mě neslyší.
- Co chceš, Millere? - To samý, co ty.
- Chci odplatu. - Jo.
- Pomstít se jim. - Musíš se odsud dostat.
Budeš muset zpátky do Derry.
Potřebuju tě, Henry.
- Všichni tě potřebujeme. - Nemůžou ti ublížit.
Nemysleli jsme, že nám ublíží, ale ublížili.
- Přelstili tě. - Nemluv o tom.
Postarám se o ně, kdyby napůl uvěřili.
Ale ty jsi živý, Henry.
Ty je dostaneš, ať věří, napůl věří nebo nevěří.
- Jednoho po druhém, Henry. - Odsud se nedostanu.
Na oknech jsou mříže, a dnes slouží Koontz.
Koontz je nejhorší.
- Nesnáším ho. - O Koontze se postarám, Henry.
Veď nás, Henry.
Veď nás.
Mám toho dost! Hlava ti bude poskakovat po podlaze...
Ne, ne, ne, Miku. Ne, ne, ne.
Tohle nebudu potřebovat. Díky, žes na mě myslel
a vzal to pro případ, ale ne pro mě! Díky!
- Richie, ty křičíš. - Já vím.
Píp, píp, Richie. Píp, píp.
Vyprávěj, Miku. Povídej.
Řekni nám něco, ať nemusíme vzpomínat, co jsme viděli v knihovně.
Hej, Eddie. No tak.
Nepoddej se tomu. Bojuj.
Viděl jsem se. Viděl jsem se tam.
Vím, že je to jen kafrová voda, ale potřebuju ji.
Klid, kámo.
Když zabírá, je to dobrý. Věřil jsi v to
- a jen na tom záleží. - Díky.
Všichni si pamatujete, co se dělo v Derry před 30 lety.
Vraždy, mrzačení, mizení. Většinou děti.
Každý se bál, ale nikdo nic neudělal.
Dokud jsme po tom nešli.
Skoro jsme to zabili.
Nalezeno tělo dívky
Bowers se přiznal a vraždy přestaly. Až do teď, po 30 letech.
Vezmete-li si každých 30 let zpět,
každé datum odpovídá nějaké pohromě v dějinách Derry.
1960: Oheň v klubu Black Spot.
1930: Výbuch ve staré železárně.
1900: Masakr v Drake's Creek. A tak dále.
Největší záhada je, jak 253 osadníků zmizelo beze stopy.
Děkuji za tu poučnou, i když morbidní historii.
Nechtěla to vědět.
O všem jsi věděl. Už tehdy.
- Slečna Douglasová to nechtěla vědět. - Je to nákaza, Bev.
Nikdo to nechce vědět.
- Je to hrozný. Chovají se... - Jako by se nic nestalo.
Vzpomínám na muže, jmenoval se pan Ross.
Byl na verandě. Já šla domů ze školy.
Henry Bowers čekal. Přímo před naším domem.
Viděla jsem pana Rosse přes ulici.
Všechno viděl.
Myslela jsem, že mi jde pomoci, ale...
Nemohla jsem tomu věřit. Otočil se a šel do domu.
V tu chvíli mně to došlo.
V Derry bylo něco hrozně špatnýho.
Jak ses z toho dostala?
Táta přišel domů. To byl jediný okamžik, kdy jsem ho ráda viděla.
Po 30 letech vraždy zase začínají. Už jich je alespoň šest.
Také je spousta zmizelých.
Chtěl jsem si být jist, než vám zavolám.
Ujistil jsem se, když jsem něco našel na posledním místě činu.
Bože, bylo to včera.
Tohle je ono.
Georgie?
Z nějakýho důvodu je zvláštní, když jsme pohromadě.
To léto nás naše společenství posílilo.
Jinak by nás to dostalo jednoho po druhém.
Je náhoda, že žádný z nás nemá děti?
Ani Stan. I když jsme šli společně,
byli jsme všichni nuly.
Podívejte teď. Šest z vás opustilo Derry a jste velmi úspěšní.
- Vítězové. - Tys zůstal a schytal jsi to.
Odnesl jsi to za všechny. Nemám z toho dobrý pocit.
- Já taky ne. - Není to ničí vina.
Naše rodiče rozhodli, kdo zůstane a kdo ne.
- Já zůstal, protože jsem chtěl. - Tys zůstal, protože jsi musel.
Nevím, co se stane zítra.
Ale vím, že si cením, co jsi pro všechny udělal.
Promiňte OBSAZENO
- Dobrý večer. - Jak daleko je Derry?
Asi půl kilometru.
Díkybohu. Skoro jsem usnula za volantem.
Už jedu věčnost.
Přejedete most přes mokřinu a doleva.
- Mokřina? - Jako děti jsme si tam hrály.
Děkuji. Tak já jedu.
Nechcete nejdřív balónek, paní Denbroughová?
Nechcete?
Honili mě po chodbě a začali mě mlátit.
A trenér mě našel na zemi.
Já myslel, že mi pomůže, ale smál se mi.
Něco se ve mně zlomilo. Řekl jsem: "Trénuješ atletiku, že?"
Ušklíbl se. Já na to: "Poslouchej, ty hajzle,
uběhnu všechno, co chceš,
a pak chci, aby ses mně omluvil."
- Dobrý! - Tak jsi to udělal?
Jo, běhal jsem všude. Občas jsem myslel, že zhebnu.
Když jsem poprvé uběhl míli, zvracel jsem a pak omdlel.
Nakonec jsem si při běhu držel kalhoty.
Jedl jsem saláty jako blázen. Do března
jsem zhubl o 35 kilo a vyrostl 5 cm. Cítil jsem se jako bych lítal!
- A šel jsi na to? - Šel jsem na dráhu.
První den jsem vyhrál 50m i 100m.
Všechny jsem porazil.
Po tréninku jsem žádal o omluvu a on mě praštil.
- Po tom všem? - Bylo to perfektní.
- Dostal jsi ho. - A každý to věděl.
Dostal jsem diplom ze střední El Paso
a trenér dostal po tom incidentu padáka.
- Měl bys o tom napsat. - Bill je spisovatel.
- Já píšu jen horory. - Tak co budeme dělat?
Ach, Mikey, Mikey, Mikey... Poslouchejte,
nezáleží na tom, jak usilovně procházíme plány kanálu.
Nebo kolik svítilen máš v tý krabici.
Až vyjde slunce, tak mizím a to samý navrhuju i vám.
- Jednou jsem to uklízela. - Co?
Krev. Celé jsem to uklízela tu samou noc.
Jestli jsem ještě měla v tom domě spát, chtěla jsem znát pravdu.
Vědět, zda někdo kromě mě vidí tu krev.
Co se tady stalo? Někdo byl zavražděn?
Vidíte to? Vážně to vidíte?
Pojďme. Uklidíme to.
Až do tě chvíle jsem myslela, že se zblázním.
Bylo zvláštní radovat se z něčeho tak děsivěho.
Toho dne jsem se do vás všech zamilovala.
Když jsme to uklidili, krev se už nikdy nevrátila.
Za chvíli bude ráno.
- Je mi zima. - Mně taky.
Přinesu ti něco.
- V mém pokoji je přehoz. - Dej mi klíč.
Přinesu to. Richie, máš klíč?
Teď poslouchejte. Všichni se držme pohromadě. Žádné loudání.
Vezmi první, co najdeš.
- Bene, nechoď sám. - Stejně potřebuju náplň.
Půjdu s vámi.
- Postarám se o Richieho. - Vrať se do tří minut. Víc ne.
Ahoj, negře.
Pomstím se ti. Vám všem.
Dobrý. Našel jsi to.
Jsem ráda, že jsme sami. Chtěla jsem ti něco říci.
Tvě vlasy jsou zimní oheň Lednově vzplanutí
- Mě srdce těž hoří - Byl jsi to ty.
Čekala jsem dlouho, abych poděkovala básníkovi.
- Zeptala ses nejdříve Billa? - Ne.
Věděla jsem, že jsi to ty. Vždycky jsem to věděla.
Čekala jsem, až budeme oba připraveni.
Já už jsem připravena. A ty?
Ach, Beverly.
Líbej mě, tlouštíku.
Belchi...!
- Jste v pořádku? - Jdu tam.
- Dejte ho sem. - Pojď sem.
Pozor. Opatrně. Opatrně.
Rychle!
Jeď, jeď, jeď, jeď.
Pokud Mike zemře, zůstane nás pět.
Kdo bude další? Kdo z nás?
Proč to dělá? Proč to nenávidí?
Proč je to tak zlý?
Ach, Bene.
Chci ti něco říci.
Pamatuješ, jaký byl můj otec?
Zamilovala jsem se do muže,
který se ukázal, že má vše, co jsem vždy na otci nenáviděla.
Proč jsem to dělala? Jak jsem mohla být tak slepá?
Když to vidíš teď, už nejsi slepá, Bev.
Blahopřeji. To je zázrak.
Alespoň ty jsi se do někoho zamilovala.
Alespoň ty jsi něco cítila.
To je taky zázrak.
Máš srdce básníka, Bene.
Tvě vlasy jsou zimní oheň
- Proč to říkáš? - Napsal jsi to, ne?
Tvě vlasy jsou zimní oheň Lednově vzplanutí... Nějak tak.
Byl jsi to ty, ne?
Seš to ty nebo klaun? Co se děje?
- Jak to mám vědět? - To jsem já.
- Cože? - Jsem to já.
Mě srdce těž hoří
- Bude v pořádku. - Můžeme ho vidět?
Ještě z toho není venku. Jeden může na minutku dovnitř.
Ostatní jsou venku.
- Henry? - Je mrtvý.
- Policie? - Ještě ne.
Nemůžeme věřit nikomu.
Když se někdo zeptá, večírek se vymkl, ty jsi tancoval na stole a upadl.
Každý, kdo mě viděl tancovat, by uvěřil.
Co chcete dělat?
Já nevím. Vážně nevím.
Moje sako. Vnější kapsa.
Hej, to je stříbro. Dokáže to zabít.
Ale my jsme je nechali v ka...
Ty ses vrátil?
Byl jsem si jist, že to spí.
Jist?
Šel jsi sám?
Před 10 lety mi život šel z kopce, chtěl jsem se zabít.
Chtěl jsem, aby mě to zabilo.
Motal jsem se tmou celý den. Jednu jsem našel.
V odpadním sifonu. Druhá, co trefila Pennywise, byla zapíchnutá ve zdi.
Říkal jsem si, že jednou se nám třeba budou hodit.
Když jsem vyšel ven, dal jsem si život dohromady.
Jediná změna byla tady.
Téměř přes noc.
Strach.
Bille, když se rozhodnete je nepoužít,
když odjedete, pochopím to.
To je mrtvola.
Navrhuješ odjet a nechat ji tady?
- Správně. - Měli bychom volat policii.
- Jo! - Vy to nechápete.
Celé město je vlastně To. Všichni.
Když zavoláme polici, zapleteme do toho město
a něco zlýho se jednomu z nás stane.
Ať je po tvým. Stan je mrtvý. Mike byl blízko. Viděl jsem dost.
- Souhlasím. - Můžete to hodit za hlavu?
Jsem trochu starý na honění příšery. A Mike je taky.
- A Stan byl taky. - Tak to cítíš, Bene?
Vím jen, že už v tomhle pokoji nemůžu zůstat,
takže si zapneme televizi, půjdeme ven a vymyslíme, co dál.
Přidávám se.
Policejní velitel Rademacher řekl, že oběť
Danielle Huxtonová si hrála blízko domu.
Police nesdělila, zda to má spojitost
s nedávným zmizením dětí.
Prozradila však, že tělo bylo velmi znetvořeně.
Další zprávy. Se sěrií loupeží jsou policistě bezradní...
Odepište mi to z kreditky.
- Jistě. - Mně taky. Díky.
- Moc jsem se pobavil. Nashle.
- Chceš svézt? - Kam jedeš?
- Na letiště. - My taky, Bille.
Pojeď s námi.
Právě jsem něco viděl. A nevím, zda to bylo skutečný,
jestli by to z vás někdo viděl či ne.
Já nejedu. Protože jinak s tím budu žít, dokud se nezblázním.
Dokud nepoznám rozdíl mezi životem a zlými sny.
Léta mě platili, že straším lidi.
Ale já jsem ten vystrašený.
Celý život. Už se nechci dál bát.
Vracím se tam.
Tentokrát to zabiju.
Pomoc. Pomoc.
Prosím, pomoc.
Vzal někdo něco užitečného, třeba kulomet?
Já vzala tohle. To jediný jsem schovala.
- Bylas skvělý střelec. - Neminulas.
Bylo to, jak to mělo být.
Prostřelilas Pennywisovu hlavu.
- Uvnitř bylo světlo. - Jasný světlo.
Smrtelný. Taky jsme to viděli.
- Kde jsi sakra...? - Mike se tam vrátil a vzal je.
Jedna za něho, jedna za Stana.
- Šťastná sedmička. - Teď jsme tu všichni.
Co teď sakra chcete dělat?
Zpívat "Kumbayu"? Proberte se. Nadýchněte se. Cítíte to?
To je smrt. Nejde o Mika, Stana nebo Henryho.
Jde o nás. Je to ve vzduchu. Smolaři s tím bojují, smolaři zemřou.
Nemusíš tam chodit.
Nemusel jsem v L.A. Lézt do letadla.
A už vůbec jsem nemusel chodit sem. A teď nemusím jít dovnitř.
Měli jsme si vzít zbraň.
Vzpomínám, když jsme sem vlezli, první jsem uviděl ty bambule.
- Kabelka, vypadá nově. - Panebože!
- To není možný. - Co?
- Audra. - Co?
Jak proboha...? Ona je tady.
- Jeho žena? - Má ji.
Je to zřejmě trik.
Bille, počkej, sakra!
- Bille! - Vrať se, Bille.
Chceš se nechat zabít? Bože, Bille!
Jsi v pořádku?
Je to moje vina. Jela za mnou. Moje... Moje vina...
Bille! Jestli tady je, je jediný způsob, jak jí pomoci.
Teď víš, proč jsme tady.
Postav se za nás jako předtím,
nebo se nikdo z nás ven nedostane!
Pojď.
Držme se pohromadě.
- Vypadá to, že jsme mimo mapu. - Myslím...
Tudy.
Jsme tady.
Bože.
- Kořeny prorostly. - Jo.
- Zdi popraskaly. - Když to přišlo.
- Hlavně ať to neoživne. - Nemysli tak, špageťáku.
- Říkal jsem, ať mi tak neříkáš. - Myslím, že se něco blíží.
- Moje loď. - Georgie.
- Všechno je to tvá vina. - Ach, Georgie.
Vše je tvá vina, Bille. Poslal jsi mě ven a to mě zabilo.
Ne, ne, Georgie, já... Nevěděl jsem to.
Bille, vzpomeň si, to není Georgie. Vzpomeň si. Bojuj s tím!
Bylo to v kanále, Bille. A tys dovolil, aby mě to zabilo.
- Ne, měl jsem tě rád. - Bille, tohle není tvůj bratr.
- No tak. - Bojuj.
Ty nejsi George.
George je mrtvý.
A není to má vina.
Zabil jsi bráchu George, ty bastarde. Tak se ukaž.
Tak se ukaž.
Ukaž se.
Zabil jsi brášku
a teď zaplatíš.
Utečte!
Dokud ještě můžete.
To je vaše poslední šance!
Ukaž se.
Hlupáku. Pořád myslíš, že mě můžeš vidět.
Nikdy mě neuvidíš. Uvidíš jen to, co dovolí tvá malá mysl.
Běžte! Hned. Jestli zůstanete,
ztratíte svou mysl v mých smrtelných paprscích.
Jako všichni ostatní.
Bille, nemůžeme s tím bojovat.
Je to jako bojovat s kouřem.
Nechápeš, co se nám snažil Mike říci? Krmí se to, Richie.
Vstává to každých 30 let a krmí se to.
A k tomu potřebuje proměnu do fyzický formy.
Je to tady.
Někde tady.
A je to tady.
- Jsme dost silní? - Musíme být.
Něco vám musím říci, než tam půjdeme.
- Lhal jsem. - O čem?
O tom, že s někým chodím. Nechodím.
Vlastně jsem nikdy nechodil. V životě jsem neměl holku.
- Chceš říci, že seš panic? - Jo.
S tím ti nepomůžu, ale díky za přiznání.
Richie, nech ho mluvit.
Víte, nikdy bych nemohl spát s někým, koho nemiluju.
A vlastně jsem nikdy nikoho nemiloval,
kromě vás.
- Proboha! - Počkej na nás.
To je Audra. Jdu pro ní.
K čertu s tebou.
Prosím, dobrý bože!
"Bouchá pěstmi do kůlu
a stále tvrdí, že vidí duchy."
Bere ho to. Bille!
No tak! Musíme...
Bev! Bev, kam jdeš?
Co si počnu?
To je kyselina z baterie, slizoune!
Věřím na Santa Clause.
Věřím na velikonočního zajíce.
Věřím na víly, ale nevěřím na tebe.
To je kyselina z baterie. Teď zmizíš.
Bože, nedopusť, ať se zase netrefím.
Dobrá rána, Bev.
Nemluv. Budeš v pořádku, špageťáku.
Richie, naposledy prosím, neříkej mi tak.
Víš, jak to...
To není konec. Jestli se to vrátí, až mi bude 70...
- Dokončeme to. - Jednou provždy.
Audra!
Všechno jde dolů.
Myslím, že tak bych si nás rád zapamatoval,
tam u jezera, kde slunce svítí na naše dětství.
To je poslední kapitola. Dopsal jsem ji včas.
Zrovna ve chvíli, kdy mi mlha v mozku zahalila vzpomínky.
Teď se ohlížím v čase ne ze vzpomínek, ale ze stránek těto knihy.
Noční můra skončila. Policejní zájem byl povrchní,
jako vždycky tady v Derry.
Teď když už není třeba strážce majáku, mohu odejít.
Zjistit, co je trochu dál.
Richie jim to stále předvádí. Dostal roli ve filmu.
Hraje s chlapíkem,
o kterěm šťastná sedmička říká, že je jako Eddie Kaspbrak.
Dobrý, střih.
Ben a Bev odjeli z Derry společně na západ.
Vzali se a mají dítě.
Další kletba zlomena.
Bill a Audra jsou stále tady. Bohužel se stav Audry nezměnil.
Dnes odjíždějí.
Tak, Audro. Je čas jít.
Bill myslel, že čas strávený tady pomůže.
Ale stav Audry je asi trvalý, je to jedna z mnoha obětí.
Uzavřená tam, kde spatřila smrtelně paprsky.
Bill chodil denně. Smáli jsme se slábnoucí paměti.
Někdy jsme se ptali, jak se jmenujeme.
Prožívá těžký smutek. Kěž bych
pro něho mohl něco udělat.
Hyje, Silvere! Jeď!
Počkat.
Audro, tohle kolo jednou zachránilo Stanovi život.
Můj taky.
Jeli jsme rychle a zvítězili nad zlem.
Nevím, zda dokážu jet ještě tak rychle. Drž se.
Poraz to.
Poraz to. Poraz to. Poraz to, Audro.
Poraz to. Poraz to.
No tak. No tak, poraz to.
- Bille? Kde to jsme? Co to děláme? - Vše je v pořádku.
Jen se drž, zlato. To nic.
Titulky: SDI Media Group
[CZECH]